YLPEYS JA ENNAKKOLUULO
Toivottavasti olet käskenyt valmistaa hyvän päivällisen-
- koska minulla on syytä odottaa lisäystä seurueeseemme.
Herra Bingleykö? Eikä viekas Jane hiiskunut sanallakaan.
Luoja, eikä yhtään kalaa saatavilla.
Lydia-rakas, soita kelloa. Minun on puhuttava Hillin kanssa.
Vieras ei ole herra Bingley, vaan henkilö, jota en ole koskaan nähnyt.
- Eversti Forster? - Kapteeni Carter?
Nyt tiedän, Denny!
Sain kuukausi sitten tämän kirjeen.
Vastasin siihen kaksi viikkoa sitten, koska asia vaati pikaista huomiota.
Kirje on serkultani, herra Collinsilta.
Kun kuolen, hän voi häätää teidät talosta mielensä mukaan.
Armaani, älä mainitse sitä ikävää miestä.
On pahinta maailmassa, etteivät lapsesi peri tilaasi.
Mikään ei tosiaan estä Collinsia perimästä Longbournia-
- mutta jos kuuntelet kirjettä, hänen ilmaisunsa voi lepyttää.
"Hyvä herra, teidän ja arvoisan isävainajani välinen erimielisyys-
-on aina tuntunut minusta tukalalta."
"Sen jälkeen, kun epäonnekseni menetin hänet..."
"...menetin hänet, olen usein halunnut korjata välimme."
Siinäs kuulit, rouva Bennet. "Nyt olen ratkaissut kantani..."
Saatuani pappisvihkimyksen pääsiäisenä-
-olen onnistunut pääsemään-
- kunnianarvoisan lady Catherine de Bourghin suosioon.
Kaikessa suopeudessaan hän on suonut minulle Hunsfordin papinviran-
- jossa pyrin vilpittömän kiitollisena olemaan hänelle kunniaksi.
Kirkonmiehenä tunnen velvollisuudekseni edistää-
- rauhanomaisia välejä kaikissa tuntemissani perheissä.
Näillä perusteilla toivon, että hyväntahdon eleeni on ihailtava-
- ettekä hylkää tarjoamani öljypuun lehvää.
Olen tietoinen siitä, että vahingoitan tyttärienne etuja-
- ja vakuutan, että olen valmis hyvittelemään asiaa kaikin tavoin.
Ehdotan, että tulen tapaamaan perhettänne maanantaina 18. päivä.
Varovasti nyt, Dawkins.
Käyttäisin vieraanvaraisuuttanne hyväksi lauantaihin saakka.
Matkustan tullipuomille asti vaatimattomissa vaunuissani.
Siellä toivon ehtiväni postivaunuihin kello 10.35.
Watfordista etenen vuokravaunuilla Longbourniin-
- jonne, mikäli Luoja suo, saapunen neljältä iltapäivällä.
Sieltä hän tulee.
Hänen on oltava omituinen mies.
Jos hän haluaa hyvittää tyttöjeni ahdingon, minä en häntä estele.
- Voiko hän olla järkevä mies? - Tuskinpa, kultaseni.
Toivon suuresti, että hän on täysin päinvastaista.
Herra Collins! Olette hyvin tervetullut!
Parahin herrasväki Bennet!
Teitä näyttää onnistaneen suojelijan osalta.
Lady Catherine de Bourgh!
Toden totta. Hän on alentunut kohtelemaan minua armollisemmin-
- kuin olisin kuunaan uskaltanut toivoa.
Minut on kutsuttu jo kahdesti aterialle Rosings Parkiin.
Niinkö? Hämmästyttävää.
Asuuko hän lähellänne?
Vaatimattoman asumukseni puutarhaa ja kartanon maita erottaa vain kuja.
Kuja vain? Kappas mokomaa, Lizzy.
Taisitte sanoa, että lady on leski. Onko hänellä perhettä?
Yksi tytär. Hän perii Rosingsin ja laajan omaisuuden.
Onko tyttö esitelty hovissa?
Hänen terveytensä on ikävän heikko, eikä hän voi oleskella kaupungissa.
Sen myötä, kuten kerran sanoin lady Catherinelle-
- hän on riistänyt hovilta sen kauneimman koristeen.
Saatatte kuvitella onneni, kun saan esittää pikku kohteliaisuuksia-
-jotka aina ilahduttavat neitoja.
Onpa onnekasta teille-
- että omaatte moisen lahjan hienovaraiseen imarteluun.
Saanko kysyä, kumpuavatko nuo huomionosoitukset hetkestä-
- vai ovatko ne aiemman mietiskelyn tulosta?
Ne kumpuavat pääosin senhetkisestä tilanteesta.
Huvitan joskus itseäni sommittelemalla paperille-
- pikku kohteliaisuuksia, joita voi soveltaa arjen tilanteisiin.
Yritän silti välttää laskelmoinnin vaikutelmaa.
Erinomaista. Erinomaista.
Tunnustan, että tyttärienne sulot ovat saaneet pääni pyörälle.
Olettepa ystävällinen. He ovat herttaisia, vaikka itse sanonkin.
Kenties eritoten neideistä vanhin?
Tosiaan, Janea ihaillaan kaikkialla.
Minun lienee parasta kertoa, että hän mennee pian kihloihin.
Mitä nuorempiin tyttäriini tulee, mikäli joku heistä...
Heidän osaltaan en tiedä muista kiintymyksistä.
Lähdemme Merytoniin katsomaan, onko Denny palannut!
Haluaisiko herra Collins vähän jaloitella?
Toden totta haluaisin, rouva Bennet.
Elizabeth-serkku!
Soisitteko minulle sen kunnian, että kävelette kanssani kaupunkiin?
Vierailette ymmärtääkseni tätinne luona usein.
Kyllä, hän pitää vieraista-
- mutta nuo kutsut tuskin kiehtovat mieltänne Rosingsin loiston rinnalla.
En usko.
Uskon omaavani kirkonmieheltä toivotun kyvyn-
- sopeutua niin korkea-arvoiseen kuin alhaisempaankin seuraan.
- Perin onnekasta. - Toden totta.
Vaikka se on luonnonlahja, jatkuva harjoitus-
- on auttanut minua kehittämään siitä eräänlaisen taidemuodon.
Tuolla! Tuo on tullut perjantain jälkeen.
Näyttäisinkö hyvältä se päässäni?
- Et yhtä hyvältä kuin minä. Tule! - Enkä!
Jane, tule katsomaan tätä.
Jane, haluan välttämättä tämän hilkan.
Denny on tuolla!
- Missä? - Tuolla, katso!
- Kuka hänen kanssaan on? - En tiedä.
- Onpa komea. - Olisi rykmentin univormussa.
- Mies ei ole mitään ilman sitä. - He katsovat tännepäin.
Lizzy, eikö hän olekin huikean komea?
- Denny! - Lydia!
Mikä vitsi. Luulimme, että olet yhä Lontoossa.
Meitä ei huvittanut jäädä sinne.
Saanko esitellä ystäväni, George Wickhamin.
Neiti Bennet, Elizabeth Bennet, Mary Bennet-
- Catherine Bennet sekä Lydia Bennet.
Tässä on serkkumme herra Collins.
Viivyttekö Merytonissa kauankin?
Koko talven. Sain pestin eversti Forsterin rykmenttiin.
Hän saa siis rykmentin univormun.
Ja näyttää siinä varmaan meitä kaikkia komeammalta.
Denny, esität minut väärässä valossa.
Tuletteko kanssamme Philipsin tädin luo?
- Dennykin tulee! - Illastamme ja pelaamme korttia.
- Philipsit eivät ole kutsuneet minua. - Kuka siitä enää nykyään piittaa!
Jos rouva Philips esittää kutsun, tulen mielelläni.
Katso, Jane. Herra Bingley tulee!
Kuinka onnekasta! Olimme tulossa tiedustelemaan vointianne.
Perin ystävällistä. Kuten näette, olen jo toipunut.
Aivan, se on ilo tietää.
- Denny on tuolla! - Ja Chamberlayne.
...moinen kirjo sosiaalista kanssakäymistä.
Teillä on niin hurmaava huoneisto, rouva Philips.
Se muistuttaa suuresti Rosingsin pientä aamiaishuonetta.
Niinkö tekee, sir? Kiitos vaan.
Herra Collins tarkoitti sen varmaan kohteliaisuudeksi.
Niinkö?
- Rosings Park on hyvin loistelias. - Toden totta.
Rouva-hyvä, jos luulitte-
- että ylenkatsoin erinomaista ja mukavaa asuntoanne-
-olen häpeissäni.
Rosings Park on jalon suojelijani, lady Catherine de Bourghin kartano.
Nyt minä ymmärrän.
Yksin toisen salongin takanreunus maksoi 800 puntaa!
Nyt ymmärrän, enkä pahastu lainkaan.
Istutteko seurakseni pelaamaan vistiä?
En tunne peliä hyvin, mutta opettelen sitä innolla.
- Mikäli kaunis serkkuni sen sallii. - Koko sydämestäni, sir.
- Voi, herra Collins! - Mikä olikaan valttia?
Hertat, herra Collins. Hertat!
Tunnustan, että luulin, etten pääse nuorimpia sisaruksianne pakoon.
He osaavat olla päättäväisiä. Eritoten Lydia.
Miellyttäviä tyttöjä. Paikallinen seuraelämä ylittää odotukseni.
Herra Bingleytä ystävineen ei näy täällä.
Eräät herra Bingleyn ystävistä pitävät tätä arvolleen sopimattomana.
Todellako?
Oletteko tuntenut herra Darcyn pitkään?
- Noin kuukauden. - Minä olen tuntenut hänet koko ikäni.
- Leikimme yhdessä lapsina. - Mutta...
Olette yllättynyt.
- Huomasitteko viileän tervehdyksen? - Täytyy myöntää.
Näinkö te... Oletteko hyviäkin tuttuja herra Darcyn kanssa?
Sen verran kuin mieli tekisi.
Vietin kolme päivää samassa talossa, ja hän oli minusta epäystävällinen.
Harva on samaa mieltä... Minua lukuun ottamatta.
Ei hänestä pidetä Hertfordshiressa. Hänen ylpeytensä inhottaa kaikkia.
Tiedättekö...
- Aikooko hän viipyä kauan? - Sitä en tiedä.
Toivon, ettei se vaikuta teidän aikeisiinne jäädä.
Kiitos tuosta.
Minua ei herra Darcy aja pois.
Jos hän ei halua nähdä minua, lähteköön itse.
Emme ole hyvissä väleissä, mutta vältän häntä vain siitä syystä-
-että hän teki minulle vääryyttä.
Hänen isänsä oli kummisetäni ja parhaita miehiä päällä maan.
Isäni oli hänen tilanhoitajansa.
Kun hän kuoli, vanha herra Darcy piti minusta huolen-
- ja rakasti minua kuin omaa poikaansa. Hän toivoi minusta pappia.
Oli hartain toiveeni lähteä sille uralle.
Kun hän kuoli ja minulle luvattu virka avautui-
- poika kieltäytyi ykskantaan noudattamasta isänsä lupausta.
Näin ollen minun on selvittävä omin päin.
Sepä järkyttävää! En olisi uskonut herra Darcysta moista.
Alentua nyt niin ilkeään kostoon. Hänet sietäisi häpäistä julkisesti.
Jonain päivänä, mutta minä en sitä tee.
Hänen isänsä muiston vuoksi en voi uhmata häntä.
Ihmettelen hänen ylpeyttään. Kuinka vastenmielistä!
Olette leppeämpi kuin minä olisin sijassanne.
Minulla ei ole eräiden kaunaista mielenlaatua.
Eikä tilanteeni ole hassumpi. Nykyisellään se on jopa riemukas.
En kestä joutenoloa, ja uusi ammatti suo tekemistä.
Kollegani ovat loistomiehiä-
- ja tämänhetkinen seurani on mitä miellyttävintä.
Kiellän teitä säälimästä minua.
Lizzy? Miksi muka säälisit herra Wickhamia?
Miksikö? Koska...
Koska en ole tanssinut kolmeen kuukauteen!
Wickham-parka! Nyt saatte tanssia.
Mary, soita The Barley Mow!
Voi, herra Collins!
En saata uskoa sitä!
Herra Darcy ei uhmaisi isänsä toivetta noin epäkristillisesti.
Mieti nyt, kuinka hänen lähimmät ystävänsä eivät tietäisi moista?
Voin helpommin kuvitella, että Bingleytä johdatellaan-
- kuin että Wickham olisi keksinyt moisen tarinan.
Minäpä luulen, että sinä pidät herra Wickhamista.
Tunnustan, että pidän.
En ymmärrä, miten kukaan voisi olla pitämättä.
Hänessä on jotain hyvin avointa ja luontevaa.
Uskon, että hän tuntee syvästi-
- ja on silti kaikesta huolimatta iloinen ja energinen.
Myönnän, että pidän hänestä kovasti.
Olemme tunteneet hänet vasta vähän aikaa.
Kannattaako häntä uskoa niin ehdottomasti?
Kuinka voisimme epäillä häntä?
Hän kertoi kaikki seikat. Nimet ja faktat.
Ja kaiken siekailematta.
Kiistäköön herra Darcy sen. Hänen katseissaan näkyi totuus.
Onhan asia vaikea.
Se on harmittavaa. Ei tiedä, mitä ajatella.
Anteeksi vaan, mutta tiedän tarkkaan, mitä ajatella.
Voi tytöt! Meidät on kutsuttu tanssiaisiin Netherfieldiin.
Hyvä, rakastan tanssiaisia!
Tämä on sinulle eduksi, Jane.
Kutsussa mainitaan teidätkin, herra Collins.
Otatteko sen vastaan? Hyväksyisikö piispanne sen?
Varovaisuutenne on teille kunniaksi.
Uskon, että tällaisilla säädyllisen väen tanssiaisilla-
-ei voi olla pahoja suuntauksia.
Enkä suinkaan vastusta tanssimista itse-
- vaan toivon saavani kunnian tanssittaa kaikkia sieviä serkkujani!
Käytän tilaisuuden hyväksi pyytämällä teiltä-
- Elizabeth-neiti, kaksi ensimmäistä tanssia!
Uskon, että osaatte kuvitella kokonaisuuden mittakaavan-
- kun kerron, että pelkkä salongin takanreunus maksoi jopa 800 puntaa!
800 puntaa! Uskallan arvata, että se on hyvin suurikokoinen.
Todellakin on, sir.
Pitääkö hänen korkeutensa kunnon roihusta?
Herra Collins! Kuinka onnekasta. Mary-siskoni kaipaa teitä.
Hän ei ymmärrä erästä kappaletta Fordycen saarnakokoelmasta.
- Se on uskonopillisesti tärkeä. - No, siinä tapauksessa...
Olette hyvin ystävällinen. Hän on salongissa.
Herra Collinsin puhelahjat ovat hyvin... tervehenkiset.
Ja saamme nauttia niistä ylenpalttisesti.
Joko tutustuitte herra Bingleyhin?
En, mutta olen taipuvainen hyväksymään hänet.
Hän kutsui kaikki upseerit tanssiaisiin heidän riemukseen.
- Hän lienee miellyttävä herra. - Niin on.
Hän hyväksyy innokkaasti uudet tuttavuudet-
- mutta on silti järkevä ja arviokykyinen mies.
Ihmettelen, kuinka herra Darcy pääsi hänen suosioonsa.
Hän ei voi tietää tämän luonnetta.
Tuskin. Herra Darcy osaa olla mieliksi, jos se on vaivan arvoista.
Vertaistensa kanssa hän osaa olla vapaamielinen-
-kunniallinen ja jopa ystävällinen.
- Puhutte ihmeen suvaitsevasti. - Ei hän ole täysin paha.
Kertokaa, millainen tyttö neiti Darcy on?
Kunpa voisin kehua häntä miellyttäväksi.
Lapsena hän oli hellä ja kiintynyt minuun.
Omistin tunteja huvittaakseni häntä-
- mutta hän kasvoi veljensä tavoin hyvin... ylpeäksi.
Emme enää tapaa. Hän muutti Lontooseen isänsä kuoltua.
Hän on vasta 16-vuotias, Lydia-siskonne ikäinen.
Lydia on viidentoista.
Serkkunne viittaus lady Catherine de Bourghiin huvitti minua.
Hän on herra Darcyn täti, jonka Anne-tytär perii hänet-
-ja on herra Darcyn tuleva morsian.
Tosiaanko?
Neiti Bingley-parka.
Näytätpä sievältä!
Et yllä Janen kauneuteen, mutta näytät kovin sievältä!
Kiitos, äiti.
Olethan herra Collinsille suopea-
-koska hän huomioi sinua niin!
Sinunkaan pukusi ei pue sinua!
- Sitten kysyn Lizzyltä! - Lydia, mitä ihmettä teet?
- Painu pukeutumaan! - Kysyn Lizzyltä jotain!
Lizzy, mitä pidät? Kitty sanoo muuta, mutta minusta se pukee minua.
- Miksi kysyt minulta? - Sinä näytät kivalta.
Älä sitten omi Wickhamia. Mekin haluamme tanssia hänen kanssaan.
Lupaan, etten omi. En voisi, vaikka haluaisin.
Lupasin ensimmäiset tanssit herra Collinsille.
Taivas, tosiaan. Hän uhkasi tanssittaa meitä kaikkia.
Parahin Elizabeth-serkku.
Jane-kultaseni, kuinka ihanaa on nähdä sinut toipuneena!
Louisa ja minä olemme olleet lohduttomia ilman sinua.
- Herra Hurst? - Mitä?
- Rouva Bennet! - Tämä on ilo.
- Herra Bennet. - Herrasväki Bennet, ilo nähdä teidät.
- Ja kaikki tyttärenne. - Denny!
- Ja Chamberlayne! - Serkkuni herra Collins.
Saanen onnitella tyylikkään asumuksenne johdosta.
Se muistuttaa suuresti... Oletteko vieraillut Rosings Parkissa?
Neiti Bennet.
Neiti Bennet, näytätte tänään huomattavan kauniilta.
Välitän ystäväni Wickhamin pahoittelut, mutta hän on estynyt.
Kiireelliset asiat veivät hänet Lontooseen.
Kiirettä lisäsi halu vältellä erästä tiettyä herraa.
Denny! Olethan valmiina tanssimaan kanssamme.
Suokaa anteeksi häiriö. Tanssittaisin molempia jos voisin...
Viis siitä. Tule, Denny.
Charlotte! Minulla on niin paljon kerrottavaa!
Charlotte, saanko esitellä serkkumme herra Collinsin.
- Ystäväni neiti Lucas. - Hyvää iltaa, sir.
On kunnia tavata kauniiden serkkujeni ystäviä.
Niin monia miellyttäviä neitoja! Olen aivan hurmiossa.
- Toiseen suuntaan. - Tuhannesti anteeksi...
Serkku-rakas, pyydän anteeksi.
Tavatonta. Onko se varmasti totta?
Mitä muutakaan? Kaikki vahvistaa sen.
Darcy itse kerskaili minulle kaunaisella...
- Lizzy! - Mitä?
Jos ette ole sopinut muuta, suotteko minulle seuraavan tanssin?
Minä en ollut...
Kiitos, kyllä.
Miksen keksinyt tekosyytä? Inhottava mies!
Päätin, etten tanssisi hänen kanssaan.
Hänen valintansa on suuri kohteliaisuus.
Mieti, mitä teet. Olisit tomppeli, jos ihastuksesi Wickhamiin-
- saisi sinut ylenkatsomaan monin verroin mahtavampaa miestä.
Meidän pitää uskoakseni keskustella jonkin verran.
Vähänkin riittää.
Voisitte kenties sanoa jotain tanssista.
Minä voin tehdä huomion parien määrästä.
- Puhutteko aina tanssiessanne? - Joskus niin on parasta.
Me taas voimme puhua mahdollisimman vähän.
Mietittekö omia tunteitanne vai yritättekö miellyttää minua?
Molempia kai.
Olemme molemmat harvasanaisia-
- ja puhumme vain, jos meillä on jotain painavaa asiaa.
Tuo ei voi olla tarkka kuva luonteestanne.
- Kävelettekö usein Merytoniin? - Melko usein.
Kun näimme hiljattain, olimme juuri solmineet uuden tuttavuuden.
Herra Wickham onnistuu ystävystymään vaivatta.
Se, onnistuuko hän pitämään ystävänsä, on vähemmän varmaa.
Hän kärsinee loppuikänsä siitä, että on menettänyt ystävyytenne.
Sallikaa minun onnitella teitä ylivertaisista tanssitaidoistanne.
Kaunis tanssitoverinne on varmasti veroisenne.
Toivoakseni tämä ilo toistuu usein-
- etenkin erään toivotun tapahtuman jälkeen.
Eikö vain, Lizzy-neiti?
Silloin vasta onnitteluja virtaa!
Ymmärrän. En pidättele teitä kauempaa lumoavan parinne seurasta!
Suuri ilo, sir. Mainiota, mainiota!
Sanoitte kerran, että annatte harvoin anteeksi.
Että kaunanne on leppymätön.
Olettehan varovainen kaunanne syntymisen suhteen?
Olen kyllä.
- Ettekä anna ennakkoluulon sokaista? - Toivoakseni en.
Saanko kysyä, mihin pyritte?
Pelkästään pääsemään perille luonteestanne.
- Miten onnistutte siinä? - En lainkaan.
Toisistaan poikkeavat kertomukset saavat minut ymmälleni.
Toivon, että ette yritä hahmotella luonnettani tällä hetkellä.
Se ei tekisi kunniaa meille kummallekaan.
Jos en tee sitä nyt, en kenties saa toista tilaisuutta.
En millään muotoa halua estää huvianne.
Eliza-neiti, olette kuulemma George Wickhamin pauloissa.
Hän epäilemättä unohti kertoa teille-
- että hän oli vain herra Darcy - vainaan tilanhoitajan poika.
Eliza, kehotan sinua ystävänä olemaan antamatta arvoa hänen väitteilleen.
Wickham kohteli Darcya häpeällisesti.
Niinkö? Millä lailla?
En muista yksityiskohtia, mutta herra Darcy ei ollut lainkaan syypää.
Säälin sinua, kun saat näin tietää suosikkisi syyllisyyden-
- mutta miehen syntyperä ei antanut aihetta odottaa parempaa.
Hänen syyllisyytensä ja syntyperänsä näyttävät olevan teille sama asia.
Syytätte häntä siitä, että hän on tilanhoitajan poika.
Sen hän kertoi itse.
Pyydän anteeksi.
Suokaa anteeksi sekaantumiseni. Tarkoitin sitä hyvällä.
- Röyhkeä tyttö! - Lizzy!
Tuo hyökkäys kertoi vain hänen sokeudestaan...
- ...ja herra Darcyn ilkeydestä. - Niin, mutta Lizzy...
Herra Bingley sanoi, ettei tiedä koko tarinaa-
- mutta pelkää, ettei herra Wickham ole kunniallinen mies.
- Tunteeko hän itse Wickhamia? - Ei lainkaan.
Sitten hän on kuullut kaiken herra Darcylta.
En epäile Bingleyn vilpittömyyttä. Totta kai hän uskoo ystäväänsä.
Mitä tulee toisiin herroihin, ajattelen heistä kuten aiemminkin.
Saisimmeko musiikkia? Haluan kovasti kuulla laulun!
Caroline, suostutko sinä?
Neiti Mary Bennet, ennakoitte aikeeni.
Lizzy, katso.
- Heitä ei ole esitelty. - Emmekö voi estää häntä?
Liian myöhäistä.
Herra Darcy, tein kerrassaan hämmästyttävän huomion.
Olette kuulemma lady Catherine de Bourghin sisarenpoika!
Minulla on ilo kertoa teille-
- että hänen armonsa terveys oli mitä parhain...
...vielä 8 päivää sitten.
Se on ilo kuulla.
Mikä teidän nimenne on?
Nimeni on William Collins, herra Darcy.
Minulla on suuren suuri kunnia...
No niin.
Rowley!
Tuo riittää hyvin, lapseni. Olet ilahduttanut meitä kylliksi.
Anna muillekin neidoille aikaa esitellä taitojaan.
Jos olisin niin onnekas, että osaisin laulaa-
- ilahduttaisin mielihyvin juhlaväkeä laulullani.
Niin tosiaan pitäisikin, sillä pidän musiikkia viattomana ajanvietteenä-
- joka käy oivasti yksiin pappisviran kanssa!
Herra Collins on niin järkevä ja kunniallinen nuori mies.
Hän on ihastunut Lizzyyn, eikä löytäisikään parempaa vaimoa.
Hän suosi ensin Janea, mutta Bingley ehti ensin.
Siinä vasta on oiva liitto!
Tietenkin se johtaa tytöt muiden rikkaiden miehen tielle!
Lydia! Lydia!
Denny, tuo lasi viiniä. Hädin tuskin saan henkeä, olen niin puhki!
Lydia tanssi Dennyn kanssa vain kahdesti.
- Minusta Mary lauloi huonosti. - Aivan, Mary-parka.
- Hän on kyllä päättäväinen. - Sitä hölmömpi minusta.
- Collins astui mekolleni ja repi sen. - Lizzy-rakas!
- Herra Collins, hän tuskin vastustaa. - Kitty, älä jätä minua.
- Lizzy-rakas! - Mitä nyt? Se on vain herra Collins.
Kitty, mene yläkertaan. Herra Collinsilla on asiaa Lizzylle.
Äiti, älä mene. Herra Collins ei voi sanoa mitään-
-mitä muut eivät saisi kuulla.
Lizzy, vaadin, että jäät kuuntelemaan herra Collinsia!
Tulehan, Kitty.
Uskokaa pois, että vaatimattomuutenne vain korostaa muita avujanne.
Voitte tuskin epäillä keskusteluni tarkoitusta-
- vaikka naisellinen kainoutenne voisi saada teidät väittämään niin.
Koska melkein heti kun astuin kotiinne-
- valitsin teidät tulevaksi elämänkumppanikseni.
Ennen kuin tunteeni saavat minut valtaansa-
- lienee viisasta kertoa syyni avioitumiseen.
Herra Collins...
Syyni avioitumiseen ovat ensinnäkin-
- että minusta papin kuuluu näyttää mallia seurakunnalleen.
Toiseksi olen vakuuttunut sen tuovan minulle suurta onnea.
Kolmanneksi, mikä olisi kenties pitänyt mainita ensin-
- jalo suojelijani lady Catherine de Bourgh nimenomaan kehotti niin.
"Herra Collins," hän sanoi. "Menkää naimisiin. Valitkaa huolella."
"Valitkaa säätyläisnainen minun vuokseni-
- ja itsenne vuoksi toimelias ihminen, eikä liian oppinut."
"Etsikää hänet ensi tilassa ja tuokaa Hunsfordiin-
-niin minä käyn hänen luonaan."
Hän hyväksynee nokkeluutenne ja eloisuutenne-
- kun hänen asemansa herättämä hiljainen kunnioitus hillitsee niitä.
Niin. Se minun yleisistä aikeistani avioliiton suhteen.
Mitä tulee valintaani...
Rakas serkku, kun kerran perin tämän tilan isänne kuoltua-
- en voisi olla tyytyväinen, mikäli en valitsisi vaimoa hänen tyttäristään.
Ja nyt jäljellä on vain se-
- että vakuutan mitä kaunopuheisimmin kiihkeää kiintymystäni!
- Herra Collins -kiltti... - En piittaa omaisuudesta.
Tiedän, että olette oikeutettu vain 1000 puntaan 4 prosentin korolla.
En kuitenkaan tule moittimaan teitä siitä, kun olemme aviossa!
Herra on nyt liian hätäinen.
Unohdatte, etten ole vastannut. Teen sen nyt.
Kiitän teitä kehuistanne.
Tiedostan, mikä kunnia kosintanne on, mutten voi mitenkään suostua.
En ole millään muotoa lannistunut.
Neitokaiset kuulemma yleensä torjuvat miehen, jonka salaa aikovat hyväksyä-
- kun hän ensi kertaa kosii. Siksi toivonkin, rakas serkkuni-
- että johdatan teidät alttarille ennen pitkää.
Toivonne on tavatonta lausuntoni huomioon ottaen.
Olin täysin vakavissani kieltäytyessäni.
Ette voisi tehdä minua onnelliseksi, enkä minä todellakaan teitä.
Rakas Elizabeth-neiti...
Asemani elämässä ja suhteeni jalosukuiseen de Bourghin sukuun-
-puhuvat väkevästi puolestani.
Ottakaa huomioon, ettei ole lainkaan varmaa-
- että teille tehdään toinen avioliittotarjous.
Ette voi torjua minua vakavissanne.
Halunnette lisätä rakkauttani pitämällä minua jännityksessä-
- kuten tyylikkäät naiset tavallisesti tekevät.
Vakuutan teille, etten tavoittele moista tyylikkyyttä-
- johon kuuluisi kunniallisen miehen kiusaaminen.
Kiitän kunniasta, mutta minun on täysin mahdotonta suostua kosintaan.
Tunteeni estävät sen kaikin tavoin.
- Voinko enää selvemmin sanoa? - Olette kaikin puolin hurmaava!
Olen vakuuttunut, että oivien vanhempienne luvan myötä-
- kosintani ei enää jää vaille hyväksyntää.
Herra Bennet, sinua tarvitaan nyt!
Olemme kaikki kuohuksissamme!
Pakota Lizzy naimaan herra Collins.
Hän vannoo, ettei suostu, ja jos et pidä kiirettä-
- herra Collins muuttaa mieltään eikä huoli häntä!
Nyt en ymmärrä. Mistä oikein puhut?
Herra Collinsista ja Lizzystä!
Lizzy julisti, ettei ota häntä, ja nyt herra Collinskin epäröi.
Mitä minä sille voin? Vaikuttaa toivottomalta tapaukselta.
Puhu itse Lizzylle! Vaadi häntä suostumaan!
Pyydä hänet sisään.
Lizzy! Isäsi haluaa puhua sinulle.
Tule tänne, lapseni.
Minä...
Ymmärtääkseni herra Collins on esittänyt sinulle kosintansa.
- Onko näin? - On, sir.
Selvä. Ja sinäkö olet kieltäytynyt tästä kosinnasta?
- Olen. - Vai niin.
Tulemme asiaan. Äitisi vaatii, että suostut kosintaan.
- Eikö niin, rouva Bennet? - Niin, tai en halua nähdä häntä enää.
Edessäsi on ikävä valinta.
Tästä päivästä lähtien olet vieras toisille vanhemmistasi.
Äitisi ei halua nähdä sinua, jos et suostu herra Collinsin vaimoksi.
Enkä... minä halua nähdä sinua, jos suostut.
Voi herra Bennet!
Istu alas, Lizzy-neiti! Minä vaadin...
- Charlotte, mitä sinä täällä teet? - Tulin tapaamaan Elizabethia.
Herra Collins kosi Lizzyä, eikä Lizzy huoli häntä.
Sepä ikävää herran kannalta, vaikkei järin yllätäkään.
Jos et suostu, en koskaan enää puhu sinulle!
- En keskustele tästä enää. - Herra Collins!
Äiti on poissa tolaltaan. Herra Collins puuhaa lähtöä.
Kutsuisinko herran meille päivälliselle?
Tee niin! Vie hänet pois ja ruoki hänet!
Hän on ollut kiukuissaan koko aamun!
- Herra Collins! - Olen alistunut.
Alistuminen ei ole koskaan niin täydellistä kuin silloin-
- kun evätty onni alkaa menettää arvoaan silmissämme.
Huomiseen, hyvä rouva.
Poistun nyt.
Voi, herra Collins!
Suomennos: Liina Härkönen www.sdimedia.com